![martin-mickey-stusak](https://1263469901.rsc.cdn77.org/resize/images/2015/11/11/martin-mickey-stusak024409353_409.webp?width=50&height=-&quality=95)
martin-mickey-stusak
36 408 bodů •
7
Bernardýn je zvíře veliké a hravé. O to víc je děsivější, když takové zvíře chytne amok a stane se z něj útočné zvíře plné nenávisti a chutí po krvi. Stephen King má na hororové momenty velmi různorodou fantazii, kterou se filmově ztvárnit filmovým tvůrcům ve většině případů nedaří. Snímek ´Cujo´ je světlou výjimkou a asi je to i tím, že se jedná o tzv. natural horor, což znamená, že nebylo potřeba použít všelijaké nákladné speciální efekty. Tady se hraje na přirozenost a zvířecí pud. Snímek z počátku 80. let se ještě bere vážně. Fantazie ´vzteklého´ psa je vyobrazena skutečně plně naturalisticky a věrně. Dějově však nejde jen o to. Máme tu rodinu s klasickým rodinným problémem, takže je událost se psem vlastně takovým doplněným obyčejného rodinného dramatu. Film jako takový se však klasikou nikdy nestal, byť má mnoho silných stránek. Přirozený lidský aspekt je velmi dobře zvýrazněn. Velmi jednoduchý příběh se podařilo udržet ve středu zájmu po celou danou stopáž, což se dá považovat za skutečné filmové umění, když, co se týče zvratů a dějového vývoje, není dohromady o co stát. Na dnešní dobu už asi pro hororové fanoušky chybí hlavně gore scény, takže může po tolika letech připadat nudný. Divák mající v životě zkušenost s útokem psa, však při sledování jistojistě zamrazí. Ano, jedná se o lepší průměr, neboť po dějové stránce mohl být příběh přeci jen o něco bohatší, ale buď jak buď. Sice snímek není tak zábavný jak by se mohlo očekávat, ale rámci žánru naopak solidní je a to stačí.