27 filmů, které vás zaručeně vytrhnou z pocitu izolace
Thelma a Louise | Parkway Theater
Hned na úvod se sluší použít žánrové zaškatulkování 'road-movie', tedy snímky, jejichž příběhovou kostrou je cestování skupinky postav či jediného protagonisty za určitým cílem, za láskou, divočinou či jen za tím nenahraditelným pocitem svobody. Takové filmy budou pochopitelně tvořit velkou část seznamu, který ale zahrne také příběhy, jež motiv silnice zcela či většinově vynechávají - útěkem z izolace ostatně může být i putování divočinou či hledání klidu a míru v místech, kde lidská společnost, momentálně zahalená do roušek a obav, nevrhá na jednotlivce takřka žádný fyzický či psychický útlak. V této části si představíme posledních 9 snímků, při jejichž sledování zaručeně uniknete z osidel svých monotónních domácích aktivit. Základním motivem bude každopádně putování a zůstaneme výlučně u pozitivněji pojatých příběhů, byť i některé výjimky (bez nichž by tento článek zkrátka nemohl existovat) potvrzují pravidlo.
Nezapomenutelná emancipační jízda dosáhla celkem rychle kultovního statutu a kromě toho, že se dodnes řadí k nejlepším snímkům veterána Ridleyho Scotta, také poskytla první větší hereckou příležitost Bradu Pittovi. Životem zhrzené Susan Sarandon a Geena Davis podnikají osvobozující trip, který se postupně stává nejosudovější částí jejich života, zapojuje policejní složky (zastoupené hlavně sympaťákem Harvey Keitelem) a ústí do ikonického a často citovaného finále, které rozhodně nenechá nikoho chladným. Když už mají vznikat feministické snímky, tak ať následují odkaz tohoto oslovujícího a filmařsky precizního dobrodružství.
Král divných filmových vizí David Lynch se na sklonku tisíciletí pustil do hřejivého poetického příběhu, který do jeho filmografie úplně nezapadá, ale rozhodně v ní představuje vítanou ozdobu. Stárnoucí Alvin Straight se ve skvostném podání Richarda Farnswortha v jeho poslední roli vydává na pouť za svým nemocným bratrem, kterou absolvuje na svém zahradním traktůrku. Zastávky, které jeho cestu lemují, jsou naplněné nebývalou lidskostí, na níž je nahlíženo moudrýma očima smířeného starce, a vtahující atmosféru podporuje i nádherný jižanský soundtrack Angela Badalamentiho. Nejen ti, kdo mají Davida Lynche zaškatulkovaného jako tvůrce Twin Peaks či Mazací hlavy, by se měli na tenhle nenápadný skvost urychleně podívat.
Alexander Payne je tvůrce osobitých a přemýšlivých vizí, které možná nesedí úplně každému, ale po filmařské stránce se obdivuhodně vyhýbají standardním klišé a sentimentalitě. Nebraska je příběhem o starém muži, který si postaví hlavu a domnívá se, že vyhrál milion dolarů. Při jeho cestě za vyzvednutím výhry se mimo jiné setkává se skoro zapomenutými příbuznými, kteří možná neslyší na rodinné vazby, ale velká peněžní suma je pro ně velmi lákavá. Černobílé vyprávění nikam nespěchá a skvěle vykresluje své postavy, podpořené vynikajícími hereckými výkony (především Bruce Dern v hlavní roli a stařičká June Squibb ve vedlejší). Payne má ohromný cit pro vystižení lidské povahy, který údajně načerpal skrze filmografii Miloše Formana - není se čemu divit, neboť Nebraska se může řadě slavných děl českého tvůrce směle rovnat.
Jedno z raných děl legendárního Martina Scorseseho sleduje ovdovělou hrdinku v podání Ellen Burstyn, která společně se svým lehce rozmachaným synem hledá nový život a především toho pravého, který je bude provázet. Navzdory dramatickému nádechu jde o uvolněné a příjemné vyprávění, v němž Scorsese mnohokrát prokazuje také svůj komediální timing. Jedná se o výhradně ženskou perspektivu, skrze níž lze k hlavní postavě silně přilnout a pochopit, jak těžké to mohla (a může) osamělá matka v chlapském světě mít. A zároveň lze pocítit i pozitivní energii a touhu něco v životě změnit a nevzdávat se.
Adaptaci úspěšné knihy Jona Krakauera v režii Seana Penna asi netřeba dlouze představovat. Příběh Chrise McCandlesse, jenž po dokončení vysoké školy doslova utekl od civilizace a toulal se divočinou Severní Ameriky, se stal i díky populární filmové verzi jakýmsi etalonem outdoorové subkultury, který viděli snad všichni, kdo alespoň na chvíli zatoužili uniknout na vlastní pěst do neobydlené přírody. A pokud jste Útěk do divočiny náhodou ještě neviděli a toužíte po duševním vyproštění z každodennosti, tahle óda na krásnou i nevlídnou přírodu a lidskou náturu jako takovou vás jistě osloví.
Klasický snímek z počátku čtyřicátých let pochází z dílny plodného scénáristy a režiséra Prestona Sturgese a je zároveň jedním z nejpovedenějších 'filmů o filmu'. Hlavním hrdinou je filmový režisér John L. Sullivan, který chce zanechat svých žánrových projektů a pustit se do balady o bídných životech obyčejných lidí. Aby získal hodnotnou inspiraci, převléká se za tuláka a vydává se zakusit svět chudáků na vlastní kůži. Kouzlo filmu tkví nejen v motivech tuláckého cestování, ale také v systematických žánrových proměnách a vtipném zrcadlení Hollywoodu. Začíná se v mantinelech slapstickové komedie a nakonec se dostáváme až k závažnému sociálnímu dramatu, avšak s nevyhnutelně pozitivním a hezkým závěrem. Devízou jsou také dva hlavní herečtí představitelé Joel McCrea a Veronica Lake.
Sam Peckinpah je známý skrze své špinavé a nekompromisní neowesterny, v nichž mužští hrdinové nejdou pro ránu daleko a pozitivní konec nebývá na pořadu dne. Konvoj nese některé charakteristické znaky jeho rukopisu a pojednává o vzpouře kamioňáků, která ústí do nekontrolovatelného úniku před zákonem, ale tentokrát se přeci jen jede na značně uvolněnější vlně a výsledný dojem je spíše oslavný nežli tragicky anarchistický. Za znění až nakažlivě chytlavé ústřední melodie vás pohled na nekonečný konvoj zaručeně vytrhne z domácího módu a přenese vás přímo na zaprášené pouštní silnice, byť příběh samotný není kdovíjak objevný a překvapivý. A dámy jistě potěší spoře oděný idol Kris Kristofferson, zatímco na pány zbude přirozeně pohledná Ali Macgraw.
Ben Stiller je sice u většiny fanoušků zapsaný jako komik z řádně střelených komedií, ale několikrát už také ukázal své režisérské nadání a stojí za oblíbenými hity jako Zoolander nebo Tropická bouře. Ve svém pátém celovečerním režijním počinu představuje publiku nesmělého Waltera Mittyho, který před stereotypní realitou často uniká do vlastní bujné představivosti. Shodou okolností se ale musí vydat po stopách ikonického fotografa a konečně poznává, co to znamená, když někdo žije svůj život naplno. Konečné vyznění sice poněkud odporuje celému 'fantastickému' konceptu o zažívání neuvěřitelných situací, ovšem Walter Mitty a jeho tajný život rozhodně naplňuje parametry příjemné feel-good podívané, kterou musí ocenit každý znuděný divák.
Povídání zakončíme příběhem Reese Witherspoon, která v tomto dojemném snímku režiséra Jeana-Marca Valléeho podstupuje náročnou túru po Pacific Crest Trail, táhnoucí se na západě USA od hranic s Mexikem až do státu Washington. Dožene ji k tomu její smutná, alkoholem, drogami a ztrátou milované matky prostoupená minulost, a náročná cesta plná nečekaných setkání a zážitků jí pomáhá najít své pravé já. Vyprávění prostupují flashbacky, které pomáhají formovat osobnost a motivace hlavní hrdinky, ale silná je i samotná linie namáhavého putování krásnou přírodou, která ukazuje jak krásy, tak i extrémní bolestivost a psychické i fyzické vyčerpání, jež s sebou dlouhý pochod za neznámým cílem nese. Reese je ve své roli skvělá a navíc ji doprovází božská hudba Simona & Garfunkela, dotvářející ideální osvobozující a nadsmyslovou kulisu.
Podobných 'únikových' snímků existuje samozřejmě mnohem více, ale já se snažil vybrat takové, které dokáží pozitivně rozvířit myšlenky těch diváků, kteří mohou v současnosti místo večerního posezení v hospůdce či sportovních týmových aktivit trávit čas maximálně na gauči. Snad jste nalezli inspiraci, doporučené filmy vás případně nezklamou a už brzy o nich budete moci vyprávět přátelům u piva.