![liborek_](https://1263469901.rsc.cdn77.org/resize/images/2024/07/08/multipart_upload_191141414305755764.webp?width=50&height=-&quality=95)
liborek_
7 268 bodů •
8
Velmi příjemné překvapení z Apeninského poloostrova! Původně televizní film, který však byl úspěšně promítán i na festivalech, odkud si přivezl řadu ocenění, je i přes svoji neobvyklou délku strhující výpovědí o osudech nejen jedné průměrné rodiny, ale současně též celé Itálie od poloviny šedesátých let až do současnosti. Jednotlivé postavy jsou napsané famózně, jsou též naprosto přesvědčivě zahrané. Jednání postav je jako vystřižené z reálného života (málokdy se vidí tak dobře vykreslené charaktery). Příběh plynule proplouvá významnými společenskými událostmi, které chtě-nechtě ovlivňují každodenní život běžného člověka - ať už jsou to záplavy, řádění mafie nebo Rudých brigád, a stejně tak se tyto události protínají s osudy rodiny Caratiů. Samozřejmě i přes šestihodinovou stopáž se tvůrci neubránili občasné zkratkovitosti a dějovým zjednodušením - jde však jen o ojedinělé momenty, které v porovnání s celkem nijak nenarušují výborný dojem z této ukázkové ságy, která může trochu připomínat Bertolucciho XX. století. Televizní zpracování je cítit z opakování stejných záběrů (např. na Řím), které sice mají daleko k originalitě, ale opět vítězí schopnost tvůrců navodit melancholickou atmosféru a ukočírovat onu monumentální rozmáchlost (1966-2003). Filmové fanoušky potěší odkazy na Kmotra, Chaplinovu Moderní dobu, Snídani u Tiffanyho; Bergmana, Felliniho.. a koneckonců i Truffauta a jeho trojúhelník dva muži - jedna žena (Jules a Jim) - viz hudbu Georgese Deleure. Těch šest hodin uteklo jako voda...