Slabší, ale i přesto docela hezký bratříček Bohemian Rhapsody. Taky na tom onen podpis Dextera Fletchera je znát. Rocketman do sebe kombinuje prvky klasického biografického hudebního filmu a originálního muzikálu, přičemž se mu relativně dobře daří udržovat mezi oběma pevnou rovnováhu. Ony muzikálové složky, které byly vždy největší vizuální pochoutkou filmu, se pěkně starají o to, aby udržely divákovu pozornost. V první půlce to skoro ani nebylo třeba, protože ta šlapala fakt velice pěkně. Jak jsem toho Egertona moc nemusel z přeceňovaných Kingsmenů, tady jsem ho musel vzít na milost. Příjemný feeling, pohodové tempo a dobrá příběhová struktura jsou však narušeny poslední třetinou, kde se to všechno začne pomalu sesypávat. A to především velkou utahaností. Holt jakmile jsou ty hvězdy na vrcholu, začne to ubývat na podmanivosti. Mohlo to klidně být o chlup kratší. Pokud jste velcí fandové Eltona Johna, film by vás měl potěšit. Pokud ne, čeká vás sice nijak kulervoucí, ale rozhodně příjemný snímek, který se nesnaží hrát na nic velkýho, což ho šlechtí. Obzvlášť, když se jedná o hudební film. (Tímto zdravím La La Land a Star is Born pomocí svého prostředníčku).
Masivní úspěch Bohemian Rhapsody započal trend filmů, které se věnují nějaké kapele či interpretovi. Není tedy divu, že se do kin dostal snímek, který se chce na podobné vlně svést také – Rocketman. Na první pohled by se dalo říct, že se jedná o další film, který bude oslavovat geniální um umělce, který má dodnes nemalou fanouškovskou základnu, opět půjde o příběh podaný skrze růžové brýle a všechno skončí velikým happy-endem. Ačkoliv se z trailerů může zdát, že půjde o podívanou s veselou atmosférou, není tomu tak. Jde spíš o drama. Film se věnuje vzrůstu Eltona Johna, od jeho dětství, kdy poprvé usedne před klavír, po jeho vzestup a následný pád. To, co Bohemian Rhapsody skrývalo, Rocketman odhalil. Drogy, alkohol, Eltonova labilní psychika a jeho homosexualita. Právě jeho závislosti ho dostanou do léčebny, kde se se zúčastní skupinové terapie. Právě tam vypráví svůj příběh, který není nejveselejší. V tomto duchu se nese druhá polovina filmu, kde se Elton vyrvonává s problémy s nabývající slávou, ztrátou přátel a vztahy s rodinou, které neměl nejlepší. Tím jsem nastínil odlišnosti dvou zmíněných filmů. Rocketman je více osobnější a nebojí se věnovat i nejtemnějším stránkám Eltona. Zároveň to pojí s jeho extravagancí a projevem, který ve filmu vytváří komediální část. Další výraznou změnou je forma hudby, kterou tvůrci zvolili. Od filmu o hudební legendě bychom čekali plno scén na pódiu, kde předvede svoje největší hity. Toho se dočkáte. Zároveň ale je film plný částí, které připomínají muzikál. Postavy se baví a najednou začnou zpívat. To ve většině případech funguje, někdy se to zdá nucené a rázem to ničí atmosféru, kterou scéna před hudebním vystoupením vytvořila. Něco, co se filmu opravdu povedlo, byla audiovisuální stránka. Na Rocketmana se skvěle kouká, některé záběry jsou opravdu dobře udělané, především ty bez střihu během hudebních vystoupení. Tvůrci si dali opravdu záležet. Dále pochopitelně hudba, která je přítomná jak ve formě koncertů, tak i v muzikálových částech. Úctyhodné je to, že oproti Ramimu Malekovi, který stvárnil Freddieho Mercuryho a zpěv mu propůjčily nahrávky od samotného Mercuryho a zpěváka Marca Martela, se představitel Eltona, Taron Egerton chopil své role natolik, že ve filmu slyšíme při zpěvu slyšíme jeho hlas. O filmu bylo řečeno, že půjde o hudební fantazii. Čímž se autoři chtějí vytrhnout z područí reality ve filmu tak vidíme pár opravdu fantastických situací, viz. scéna, kde Elton udělá cosplay na Tonyho Starka a odletí z pódia pomocí raket. Ve filmu to má své logické opodstatnění, které dává smysl, ale v kontextu scén, které mají dojmout, moc ne. Na jednu stranu tu máme drama, které má vzít za srdce, na druhou stranu absurdní situace. Pospolu to nedává moc smysl. Rocketman je jednoduše film o legendárním umělci, který prošel mnohé než se dostal na pomyslný vrchol. Strasti jeho života ho ovlivňovaly a posouvaly vpřed, ačkoliv mu párkrát způsobily pád. Silný příběh, skvělé herecké výkony a visuální skvost podkreslený ikonickou hudbou.
Muzikál pojatý do hloubky a občas pracující i se symboly. Úspěchy i pády a dávná traumata otevírají třinácté komnaty z dětství i u diváků. A k vyprávění příběhu jsou použity všechny možnosti obrazové i zvukové složky filmu. Zvláště té zvukové ve formátu Dolby ATMOS. Tento film je tak patrně prvním, u kterého je ke zhlédnutí systém Dolby ATMOS nepostradatelný.
Točit životopisné filmy o živých podle mě moc nemá smysl, ale co už. Rozhodně nejsilnější stranou snímku je jeho hudební část, což ale není zásluhou filmu, ale Elton John je jednoduše dobrý zpěvák. Příběh je poměrně zajímavý svým dosti skákavým postupem, kdy dlouhé etapy Eltonova života projde v rámci jedné, dvou scén. V ostatních ohledech příběh bohužel selhává. Není příliš zajímavý a bezmyšlenkovité utápění se v drogách se už na plátně objevilo mnohokrát. Celý děj je také prošpikovaný progay propagandou až běda. Zajímalo by mě, jestli byl Eltonův otec takový opravdu i ve skutečnosti, ale kdo ví. Také neustálé odmítání pomoci od přátel je silné klišé. Jediná alespoň trochu kvalitnější část snímku je tak pravděpodobně Eltonovo dětství a jeho rané začátky. Pak se vše propadá do spirály sebestředné mizérie a jakéhosi prapodivného teplého Inda. Kdybych to měl shrnout, tak film nic nového nepřinesl, ale pravdou je, že jsem se při jeho sledování nenudil. Sám pořádně nechápu proč. Asi díky písničkám.
No dávám vysoký číslo, protože poslouchám Eltona od malička díky tomu, že můj otec mu fandil. Film byl docela fajn a právě i připomínal mé mladí. Všimnul sem, že spousta diváků byly mladší 30 let a se mi zdálo, že se v kině doslova nudili kromě mně a přátelé, kdy v době Eltona žili mimo ČR jako imigrantů a vzpomínali jsme jaka to byla doba a podle písniček pamatovali co v té době se dělo ve světě. Pěkný film.
Já tyhle filmy, které jsou plné protivných a vypočítavých bytostí, nemám prostě v lásce. Rocketman má maximálně dvě kladné postavy, které se nechovají jako absolutní hovada a ty si želbohu na velkém plátně vyslouží minimální prostor. Já chápu, že příběh i postavy jsou inspirované skutečností, která nebyla zdaleka ani krapet růžová a nepochybuji o přesnosti její realizace, ale nic to nemění na tom, že mě tenhle existenciální odpad (Eltonovi rodiče, John Reid) nebavilo sledovat. Pro mě je tohle bohužel bariéra, kterou nedokážu překlenout a brání mi si užít sebelepší filmařinu... Taron Egerton je výborný, řemeslo poctivé a obvykle obdivuji snahu natočit něco krapet jiného, ale tady mi to přišlo tak blbé, nudné a totálně mimo mísu… muzikálové pojetí mě nebetyčně iritovalo, fantasmagoriální vsuvky mi přišly úplně dementní a nechápal jsem, jak se něco takového může ve filmu tohoto typu objevit. Jediné emoce, které ve mně tento film vyvolal, byly nechápavost nad naivitou a arogancí ústřední postavy a nechuť vůči všem ostatním. Ach jo.. rozumím tomu, že to je based on true story, ale já zde nehodnotím historickou přesnost a podobné nešvary, já hodnotím film jako takový, jak mě bavil a především, jak na mě působil a v tomhle ohledu to je pro mě jeden z nejhorších filmů roku. Jen taková poznámka na závěr… žijeme v jednadvacátém století a ve snímku, který se odehrává v rámci několika desetiletí, určité postavy vůbec nestárnou?! 4/10
Další z poslední řady hudebních a autobiografickych filmů, tentokrat skvělého Eltona Johna.
Když srovnám film Bohemia Rhapsody s tímto, Rocketman vyhrává a i proto, jak byl Elton nadaný a šikovný. A svým způsobem měl podobný život jako Freddie Mercury, ale tak nějak mi byl sympatictejsi. Jinak krásné písničky, a dobře zahrané hlavním hercem Taron Egertonem.
Elton nikdy nepatřil mezi mé oblíbence a jeho písně ani moc neznám. Tedy až na pár vyjimek. Po tomto filmu jsem na něj však zcela změnila názor a na jeho tvorbu se více zaměřila. Skvělý filmy se skvělými songy. Taron předvedl výborný výkon,který však zůstal bohužel zastíněn filmem BR.
Rocketman není vyloženě špatný film, ale při srovnání s Bohemian Rhapsody jsem nebyla tolik spokojena. Egerton rozhodně skvěle hrál a i překvapivě skvěle zpíval, ale občas jsem měla ke snímku výhrady. Nu dám tomu ještě čas a třebas při další zkouknutí to bude o něco lepší.