Schwarzenegger ve svém prvním akčním seriálu FUBAR srší nadšením, ani to však nestačí
FUBAR | Netflix
Luke Brunner (jako by Arnoldovi mohlo pasovat jméno Luke) je tajný agent CIA před důchodem, který už se těší, že pověsí řemeslo na hřebík a získá zpět lásku své exmanželky Tally (Fabiana Udenio) i dcery Emmy (Monica Barbaro). Jeho kolegové ho přesto na poslední chvíli vytáhnou na zaručeně poslední misi, která prý opravdu hoří a vyžaduje specificky jeho pozornost.
Luke zjišťuje, že CIA bez jeho vědomí naverbovala i Emmu, jež tedy není nadějnou houslistkou a samaritánkou zajišťující africkým dětem čistou vodu, ale ambiciózní agentkou, která kouří, pije a mluví sprostě. Co čert nechtěl, zrovna je na tajné misi u překupníka jaderného odpadu Bora (Gabriel Luna). Luke mu v dětství zabil otce a přes marnou snahu ho následně zaopatřit v něm vypěstoval nenávist, zášť i touhu po pomstě. Před ním otec musí svou dceru zachránit.
Fubar: trailer | Netflix
Hodně postav, hodně děje, málo všeho, co se počítá
To je však jen děj první epizody. V jejím průběhu si Luke s Emmou navzájem odhalí svou tajnou totožnost, a hůř, pravdu se dozví i Boro. Ten doposud nevěděl, proč se o něj Luke v dětství staral. Nyní se před ním otevírá snadná možnost pomsty – splátkou bude život Lukeovy dcery. Rodič a potomek však nemůžou jen tak prchnout, musí s pomocí svého týmu zabránit Borovi prodat jadernou zbraň, která se mu dostala do rukou.
Jádrem série se stává vztah otce a dcery, kteří se musí naučit vzájemnému respektu. A pak také hrůza mladé ženy, když vidí, že přes snahu o opak do puntíku opakuje chyby svého otce – je vzdálená svému snoubenci, nespolehlivá a odtažitá; vše vkládá do své kariéry, o níž si ani nemá s kým promluvit.
Kdybychom vyjmenovali vše, co se ve FUBAR děje, zjistíme, že je toho docela dost. Tvůrce seriálu Nick Santora jede na kvantitu a celkový děj je ještě mnohem složitější než základní zápletka. Série je osázená mnoha vedlejšími postavičkami, které prožívají své komediální mikropříběhy (především v CIA týmu), málokterý je ale zvlášť nosný. Každý z nich by fungoval jako podhoubí pro zábavný akčňák, tvůrci však jako by si neuvědomovali, že tyhle banální žánrové konflikty mají být záminkou k dechberoucí akci nebo alespoň k ostrým a vtipným dialogům. Opravdu komplexních akčních scén je však v seriálu málo, stěží jedna na epizodu, a po památnější replice bychom pátrali marně.
FUBAR | Netflix
Arnold je v tom nevinně
Problémy sedmihodinové minisérie rozdělené do osmi epizod rozhodně nepramení z účasti Arnieho. Zlí jazykové tvrdí, že neumí hrát, což není tak úplně pravda. Ano, Schwarzenegger má silný přízvuk a specifickou gestikulaci, které neumí na povel změnit; hraje tedy vždy na základě vlastního manýrismu. Nicméně to platí pro velké množství herců a hereček. Rozdíl spočívá v tom, že Arnoldova neutralita je dál od univerzálního projevu, není tedy neviditelná a nutí nás o ní přemýšlet.
Jenže měnit pro roli od základu své vystupování není vůbec nutné. Kdyby chtěla produkce standardně vystupujícího protagonistu, mohla přece obsadit jiného herce. A nakonec není dobré, zvlášť v multikulturní zemi jako Spojené státy, předstírat, že každý je stejný. Arnold má nezaměnitelné charisma a udrží naši pozornost, na tom se nic nemění ani dnes. I to je herectví, i to je talent. Pravda, už jen v sebereferenční smyčce hraje přehnanou verzi sebe sama, to však nakonec do žánrovky tohoto typu patří. Pokud by FUBAR něco málem zachránilo, tak právě Arnold, z nějž v každém okamžiku srší energie a radost z toho, že je zase jednou před kamerou a středem pozornosti.
Ani on však nemůže utáhnout nastavovaný brak, a tento pojem je tentokrát míněný v nejhorším slova smyslu. Jako už tolikrát v případě série Netflixu platí, že by námět vydal na pěkný, rychle odsýpající akční film, ale strávit s těmito postavami a jejich rodinnými problémy tolik času je nepřístojný požadavek. Nejde jen o to, že se seriál strašně vleče, ale čím déle v tomto světě zevlujeme, tím víc jsme nucení přemýšlet o ději. Tento typ zábavy přitom spoléhá na to, že dílo opustíme, než nás napadne v něm zabřednout a začít odhalovat jeho nedostatky.
FUBAR | Netflix
„Fucked Up Beyond All Recognition“, zkráceně FUBAR, přeloženo jako „posrané bez možnosti záchrany“, je fráze užívaná v bojových jednotkách ve chvíli, kdy se mise zcela rozpadne a nezbývá nic jiného než vzít nohy na ramena. Ale také to tak trochu popisuje stav akčního žánru na Netflixu.
Každý z nových velkolepých akčňáků se vždy pár dnů po premiéře chlubí rekordními „páry očí“, jež je zhlédly. Jenomže pokud Netflix, služba s volně přístupným katalogem, hojně promuje svůj aktuální projekt, cpe ho lidem na titulní stránce a v upozorněních, je skoro samozřejmé, že si uživatelé dají říct a na odkaz přeci jen kliknou. Kolik z daného titulu ale opravdu vidí? A kolik docení? Filmy jako The Gray Man a Vyproštění jsou v popkulturním povědomí zapsané výhradně tím, že čtrnáct dnů po premiéře po nich ani pes neštěkne. Už je skoro vtip, jak rychle mizí. FUBAR se mezi ně může hrdě přidat.
50%
O produkcích Netflixu se už roky vtipkuje, že je produkce skládá na základě algoritmů a průzkumů trhu. To v mnoha ohledech platí pro každý mainstreamový film či seriál. Proč zrovna akční filmy Netflixu tak enormně propadají rutině a mrtvolné adekvátnosti, je jedna z velkých záhad vesmíru. FUBAR stejně jako každý podobný produkt čistě technicky naplňuje očekávání, takže se dá jen těžko říct, že jde o naprostý průšvih. Doporučit ho víc než jako kulisu na pozadí však svědomí nedovolí.